HEDNISKA ROM ÅR 37-41 e. Kr.
Synk by anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/
Vad hjälper det en människa, om hon vinner hela världen-
- men förlorar sin själ? Markus 8: 36
Jag fanns redan i tidernas gryning...
... och jag finns kvar när den sista stjärnan slocknat.
Fast jag är i Gajus Caligulas kropp är jag ändå alla och ingen.
Jag är helt enkelt en gud.
- Hur är det med Marcellus? - Vad då "det"?
- Han är fet och motbjudande! - Det är han inte alls.
- Han är bara stor. - Men liten där det räknas...
- Hur vet du det? - Jag såg honom i badet.
- Stackars Drusilla. - Du är verkligen hemsk.
- Halt! Vem är ni? - Ett meddelande till prinsen.
- Lösenord? - Rättvisa.
Jag ber om ursäkt, min prins.
- Kejsaren befaller er att komma. - Vad vill han?
Se er en sista gång, kanske. Han är 77 år.
Må han leva för evigt.
- Hur har Ennia det? - Min fru lever bara för att se er.
Vänta utanför.
- Vad betyder det här? - Var försiktig, Lilla Stövel.
- Be till Isis för mig. - Jag följer dig så snart jag kan.
Jag hatar att vara här, Macro.
Han planerar något.
Ni har inget att frukta. Jag har befäl över pretoriangardet.
Tiberius bör man alltid frukta.
Se upp med Nerva. Han kan se era tankar.
- Nerva, käre vän. - Min prins.
Kejsaren har gömt sig i 10 långa år.
Det skulle kännas bättre om han var i Rom där han hör hemma.
- Hur är kejsaren? - Gammal, som jag.
- Hur är hans humör, menar jag? - Som vädret...
- Vädret är fint i dag. - Men det växlar.
Senaste månaden lär sju kolleger i senaten ha avrättats för förräderi.
Nio, för att vara exakt. Fem fuskade... de tog sina egna liv.
Det var inte rätt. Du håller väl med, Nerva?
De var alla goda män.
Hur kunde vår älskade kejsare ha funnit dem skyldiga?
Ni har känsla för logik.
- Älskade farfar. - Dansa för oss, pojk!
Dansen som du roade hären med när du var din fars lille maskot.
Sätt i gång, Lilla Stövel.
- Jag har glömt den, herre. - Dansa då... roa mig.
Dansa!
Mina små fiskar...
Hoppa i, mina små fiskar!
Sluta!
Upp, små fiskar! Det räcker för i dag!
Caligula, varför säger du så hemska saker om mig i Rom?
- Du lär be om min död. - Det gör jag aldrig, herre.
- Inte? - Jag svär, Caesar, aldrig.
- Offentligt! - Aldrig, herre.
Glöm aldrig, att jag har låtit dig leva... hittills.
Mina små fiskar älskar mig. Oskuld...
Jag skyddar deras oskuld.
Det är det minsta jag kan göra i denna ruttna värld.
Nerva grälar på oss. - Hjälp mig, Nerva!
Att göra en romersk kejsare av den här barbaren.
Det har funnits tre kejsare. Julius, Augustus och ni själv.
- Vem skall han vara? - Den bäste.
- Er fader, Augustus, således. - Hör hur man förolämpar mig.
Käre Nerva, ta dig i akt för Macro när jag är död.
- Jag vet att han hatar mig. - För att du är klok.
För att du är god... Så när jag är borta, ta dig i akt för Macro.
Jag har vidtagit försiktighetsmått.
Vilka då?
Må gudarna hjälpa Rom när jag är borta!
- Jag är gammal. - Ja, men ni har evigt liv.
Hela min familj är död, förutom du och pojken Gemellus.
Och Claudius, förstås.
De andra har ödet krossat.
Det är ödet som styr oss... Icke gudarna.
- Ni är ju en gud, herre. - Nej! Inte ens som död.
Julius Caesar och kejsar Augustus är gudar.
Senaten säger det och folket vill tro det. En sådan myt är användbar.
Lilla Stövel, du skulle se dig själv.
Jag när en orm vid Roms bröst.
Farbror!
Caligula, tror du att den här pojken har druckit?
- Det tror jag. - Macro! Ge honom mer vin...
...och låt inget gå till spillo.
Ge mig dina skosnören.
- Vad säger man om mig i Rom? - Att de behöver er och saknar er.
Jag har skänkt det romerska folket mitt liv.
Jag har kämpat... jag har gett allt.
Är de inte ljuvliga?
Satyrerna är från Illyrien.
Den här nymfen... är från... - Var är du ifrån?
Britannien, herre.
- Talande statyer. - Inte bara talar... de gör det.
- Föredrar du nymfer eller satyrer? - Jag tycker om båda.
Man behöver båda, för att behålla hälsan.
Rom är en republik och du och jag är vanliga medborgare.
Mer känsla!
Just så...
Det där är min bästa hingst.
Tjäna staten, fast dess invånare är vilddjur.
- Men de älskar er. - Inte alls.
De fruktar mig... ...och det är mycket bättre.
Jag hade inget val, förstår du.
Jag ville bara ha ett privatliv.
Jag ville egentligen inte bli kejsare. Men jag var tvungen.
Om någon annan blivit kejsare, hade jag dödats.
Precis som du skulle bli.
Blir jag?
- Blir jag det, farfar? - Ja, om du inte varit min arvinge.
När Rom bara var en stad och vi stadsbor... som alla kände varandra...
Då var vi enkla, goda, disciplinerade och hade värdighet!
Romarna jag styr är inte vad de var.
De har begär efter makt och njutning.
Pengar... andra mäns fruar.
Ja, jag är en sann moralist.
Lika sträng som Cato.
Jag härskar över svin. På gamla dar har jag blivit svinaherde.
- Tror du han druckit nog? - Det har han säkert, herre.
Det tror jag också.
Nu är han lycklig.
Du känner inte Homeros, du fick din uppfostran bland soldater.
Senaten har skickat dessa dokument för er att underteckna.
Kandidater för Riddarorden.
Jag, Tiberius Caesar, befaller i senatens och folkets namn!
Skatteindrivning i Mindre Asien och Gallien.
- En senator skyldig till förräderi. - Alla senatorer ser sig som kejsare.
Därför är alla senatorer förrädare. Om ej i handling, så dock i tanken.
Senaten är varje kejsares naturliga fiende. Glöm inte det.
Förrädare. Titta på dem.
Förrädare.
De erbjöd sig att godkänna varje lag jag gjort, innan jag gjort den.
Jag undrade vad som skulle hända om jag blev galen.
Inget svar. De är födda till slavar. Glöm inte det, Germanicus.
Jag är inte Germanicus. Jag är hans son Caligula.
Ja, och Macro är din vän.
- Han tjänar bara er. - Hans fru är också din vän.
- Är hon vänlig i sängen? - Det får vi fråga Macro om.
- Hon verkar vänlig. - Och din syster Drusilla?
Min syster är min syster.
Jag vet allt som sägs och görs... och tänks!
Den nedgående solen och den uppstigande månen.
Gemellus! En skön yngling och för ung för att förråda mig.
Kanske inte för ung.
Kyss din gamla farfar. Min sista sonson.
- Jag är också din sonson, Caesar. - Genom adoption!
Det här är den siste av mitt kött och blod.
- Stackare. Hur ska det gå för dig? - Han är som en bror för mig.
Bror? Du vet vad det betyder i vår familj.
En bror dräper en bror som dräpt sin far...
...som dräpt hans son. Ödet! Drick, Caligula!
Efter dig, käre bror.
Stackars pojke. När jag är borta dödar Caligula dig.
Sen dödar någon Caligula.
Om han inte dör före mig.
Du ser inte alls frisk ut!
Jag, Caligula Caesar... befaller i senatens och romerska folkets namn.
En bror dräper en bror som dräpt sin far...
... som dräpt hans son. Ödet...
Sen dödar någon Caligula...
- Han tänker döda mig! - Du är trygg. Jag är hos dig.
Han tänker döda oss.
Som han dödade vår far, vår mor och våra bröder.
- Jag tänker inte dö! - Det gör du inte.
Du är hans arvinge. Det finns ingen annan.
Jo. Gemellus och Claudius...
Gemellus är för ung och Claudius är en idiot.
Tiberius är gammal. Du blir kejsare - snart.
- Du blir min drottning. - Man gifter sig inte med en syster.
- Det gör man i Egypten. - Vi är i Rom och du är förlovad.
Jag vet, med Ennia.
Det är bara en fågel.
- Prins! - Vad är det?
Min hustru.
Nu är du en man, Caligula. Vad tänker du göra?
Du måste bli herre över ditt eget öde.
Grip det... med båda händerna.
Idiot! Varför lät ni honom göra det?
Bind om hans handleder!
Du får inte lämna mig. Du är min vän, min ende vän.
Jag har levt för länge och jag hatar mitt liv.
Lämna oss! Båda två!
Att välja sin egen dödstimme är det närmaste man kommer att lura ödet.
Ödet säger att när du dör kommer Macro att döda mig.
- Jag kan låta avrätta honom. - Du kan inte. Han kontrollerar dig.
Även om Macro var död, hur skulle jag kunna leva med den där ormen?
Du kommer väl alltid att respektera min vän, orm?
Det har jag alltid gjort.
- Där hör du. - En gång var du vis, Tiberius.
- Håna mig inte, jag är gammal. - Jag har sett dig bli ett monster.
En efter en har du mördat familj, vänner, Roms ädlaste män.
- Det är förräderi. - Nej, det är sanningen.
Jag har alltid varit omgiven av fiender.
I min familj, i senaten... Du är grym!
Nej, ärlig. Gamla män kan ibland se framtiden.
Så från förgångna grymheter och framtida grymheter...
...väljer jag nu att fly...
Så detta var dina försiktighetsmått, Nerva.
- Nerva, hur känns det? - Varmt, smärtfritt, jag flyter...
Ser du henne? Gudinnan Isis.
- Så du hör till dem som tror... - Ser du henne?
- Nej. - Är du säker?
Du är nästan död. Hur känns det? Vad händer med dig?
- Inget. - Du ljuger! Hur ser hon ut?
Nej... inget alls...
...bara... sömn...
Du ljuger!
Sen Nerva dog är Tiberius som förlamad.
- Han har visst inte långt kvar. - Dör han blir det värst för oss.
- Du älskar det avskummet. - Ta tillbaka det där!
Prins, läkaren Charicles...
Hur är det med kejsaren? Hur lång tid har han kvar?
Det kan ske när som helst, men med vård kan han leva ett år.
Det luktar död... men vems?
Oroa er inte. Han gör inget utan mig.
Det trodde de här stackars varelserna också...
...och se på dem nu. Nej, Macro, han planerar något.
Snart är ni kejsare.
- Svär du? - Jag...
Jag svär.
Gå! Ut, allihop!
- Caligula... - Herre?
Ge mig min ring.
- Nej! - Jo.
Du vågar inte!
Hell Caesar!
Jag låter sammankalla alla. För tillkännagivandet.
Hell Caesar.
Vi är ensamma, Gemellus.
Vi måste älska varandra.
Vila i frid, Tiberius Caesar.
Hell Caligula Caesar.
Det är precis som i drömmen.
Det är bara hans mask. Du är Caesar nu.
Caesar, kejsare av Rom, världens härskare.
Världens härskare...
Den här drömmen tycker jag om.
På begäran...
På begäran av senaten och det romerska folket...
...accepterar jag ödmjukt...
...vår mäktiga republiks högsta ämbete.
Vår mäktiga republik...
Löken! Ge mig löken.
- När vår älskade Tiberius... - I Tibern med Tiberius!
Kasta honom i floden!
I dag börjar en ny era!
Jag utfärdar total amnesti!
Tystnad!
Vår store Caesar har inte talat färdigt.
Till konsul har senaten och det romerska folket visligen valt-
- min lärde farbror Claudius. - Hell Claudius!
Tag plats vid min sida, Claudius.
Caesar Caligula... Jag menar konsul...
Härmed adopterar jag som min son och arvinge, prins Gemellus.
- Stig fram, prins. - Hell Gemellus!
Från och med nu skall alla, när de avlägger eden, säga denna fras:
"Jag värdesätter varken mitt eller mina barns liv"-
- "högre än kejsarens..."
"...och hans syster Drusillas."
- Hell Drusilla! - Hell Caligula!
Vi måste ta oss i akt för honom.
- Claudius? - Nej, Gemellus.
Ja, Gemellus.
Såg du deras miner när jag sa de inte bara skulle svära mig trohet...
...utan dig också? - De var förfärade.
- Det hoppas jag. - Men var det klokt?
Jag kan göra...
...precis vad jag vill...
...med vem jag vill. - Men börja inte med mig.
Vem föreslår du då?
Försvinn!
- Vem? - Varför inte Macro?
Innan han kontrollerar dig som han kontrollerade Tiberius.
En strålande uppvisning, Macro! Strålande!
- Hämta Gemellus. - Va? Hit?
Ja, hit. Nu!
Charicles! Stå här.
- Jag vill belöna mitt garde. - Men det är omöjligt, Caesar.
Allt som händer är möjligt, låt det omöjliga ske så är det möjligt.
- Hur, Caesar? Underskottet... - Hur stor är min kassa?
- Så stor som ni behöver. - Bra.
Macro, vill du ställa dig där?
Longinus, här...
Gemellus, jag vill att du tittar på dessa herrar mycket noga.
Ta god tid på dig, tala sen om för mig...
...vem som dödade vår älskade Tiberius.
Vem dödade Tiberius?
Han gjorde det! Macro.
Mördare.
Grip honom!
För att hedra er nye härförare, Chaerea...
...tio guldmynt till varje man!
- Chaerea, arrestera Macro. - Vakt, arrestera Macro!
Hur vågar ni!
Ursäkta mig, Caesar...
Två senatorer ber att få företräde. De tvistar om ett stycke mark.
- De ber om er dom. - Låt dem komma in.
Allt i Rom intresserar mig. Till och med längden på en toga.
- Caesar, jag har klagomål... - Ge mig dokumenten.
- Skyldig! - Tack!
Tacka mig inte. Rättvisan måste vara opartisk.
- Eller hur, Chaerea? - Ja, Caesar.
Ni kan gå.
Du är så vacker.
Är det bra för hårväxten?
Vi kan gifta oss snart. Skilsmässan tar bara några dagar.
- Jag tycker att vi ska flytta. - Flytta? Vart då?
- Till Alexandria, kanske. - Till Egypten?
Ja, vad tycker du?
Jag skulle hata att lämna Rom. Jag menar, senaten...
Nej, Ennia. Jag är Rom. Där jag är, där är Rom.
Där är senaten och det romerska folket.
Du får mig att skratta.
- Å, Longinus. - Förlåt oss, Caesar.
- Är det gjort? - Senaten har dömt honom till döden.
Fullmakten.
Chaerea, härmed utnämner jag dig till kejsargardets kommendant.
Macro då? Vad har hänt? Var är han?
- Han är arresterad för högförräderi. - Det är inte möjligt!
Caesar, du vet att han dyrkade dig. Han skapade dig!
- Ingen har skapat mig. - Jag... kan inte tro det.
Vad har han gjort?
Ennia... jag måste ta mitt öde i mina egna händer.
Vakt!
Hon skall förvisas... till Gallien.
Jag älskar dig.
Hur kunde du? Han var din vän!
Han skulle ha gjort allt för dig! Skicka inte bort mig.
Jag älskar dig!
Nu slipper hon skilsmässan.
Men du saknar fortfarande en passande hustru.
- Jag gifter mig med dig. - Det går inte. Vi är inte egyptier.
Jag vet. Vi är mycket vackrare.
Rom är inte Egypten. Sluta att titta på dig själv.
- Då reser vi till Egypten. - Du är en dumbom.
- Caesar kan inte vara en dumbom. - Men han försöker verkligen.
Caesar kan inte vara en dumbom!
Lilla Stövel, de kastar dig i Tibern om du försöker flytta regeringen.
Du ska gifta dig med en respektabel romersk kvinna ur senatorklassen.
- Nej, det gör jag inte. - Jo, du måste få en arvinge.
Som kommer att döda mig när han växer upp!
Isis prästinnor möts hos mig i kväll.
- Ska jag gifta mig med en av dem? - Ja.
- Nej! - Jo!
Jag undrar vad jag ska ha på mig...
- När börjar förevisningen? - Var inte så osmaklig.
Jag är bara praktisk. Ska jag välja fru, vill jag se vad jag får.
Det är logiskt...
- Den där ser intressant ut. - Livia? Hon är upptagen.
- Hon ska äkta Proculus, en officer. - Jag skickar honom till Spanien.
Hon är oskuld, mycket tråkig. Inte alls din typ.
- Hon ska bli min hustru! - Nej! Inte Caesonia.
- Du är omöjlig. - Roms mest promiskuösa kvinna.
Perfekt.
Caesonia är frånskild och mycket slösaktig. Alltid skuldsatt.
- Jag vill ha henne. - Inte som hustru.
- Skicka henne till mig! - Nej, Lilla Stövel, du får inte!
Det vore inte klokt.
Jo, det är senatens och det romerska folkets vilja.
Ni är mycket övertygande som prästinna, Caesar.
Och du som offerlamm, Caesonia.
Jag har sagt Caesonia att jag ska äkta henne.
- Men först när hon fött mig en son. - Hur ska du veta att det är ditt?
Oroa dig inte. Hon bevakas väl.
Då vet du att en av vakterna är fadern.
De är alla homosexuella som blivit kastrerade.
Om ändå Rom bara hade en hals...
Är det där officeren som Livia ska äkta?
Ja. Proculus...
Longinus, ser du den unge officeren där... Proculus?
Caligula Caesar, kejsare av Rom!
Hell!
Med fru Drusilla och fru Caesonia.
Är vi sena? Förlåt oss...
Var ceremonin vacker?
- Ja, Caesar. - Utmärkt.
Det är mycket älskvärt av er att komma.
Du är en romersk hjälte.
Jag skänker nu den allsmäktige Caesars välsignelse...
...åt denna lyckliga förening.
Var är bröllopsgemaket?
Jaså, köket? Det får väl duga.
Lilla Stövel, jag trodde inte du tyckte om jungfrur.
Jag har aldrig haft någon.
Eller hur, Caesonia?
Nu kommer Caesars bröllopsgåva.
Vilken ljuvlig brud!
Ta av klänningen.
Utsökt!
- Är hon verkligen oskuld, Proculus? - Ja, Caesar.
Man kan aldrig vara riktigt säker.
Öppna ögonen, Livia!
Vilken tur du har! Att förlora sin jungfrudom...
...till en ättling i rakt nedstigande led till Venus.
Jag, Caligula Caesar, befaller...
Öppna ögonen, Proculus.
...befaller i senatens namn... - Öppna dem!
...senatens och det romerska folkets namn!
Hon var faktiskt oskuld.
Är du det?
- Nå, är du det? - Nej, Caesar.
Det tycker inte Isis om. En lag för kvinnan och en annan för mannen.
Av med kläderna!
Utmärkt!
Jag gillar ditt fina lockiga hår.
- Nej, Caesar, jag ber... - Upp med dig!
Jag tror du ljög för mig.
Du är också oskuld.
Jag, Caligula Caesar, befaller...
...i senatens... - Öppna ögonen, Livia.
...och det romerska folkets namn!
Ni märker hur jag ansträngt mig för att välsigna ert bröllop.
Min välsignelse över er båda.
Gemellus!
Jupiter älskar mig!
- Han vill döda mig. - Vem, Lilla Stövel?
Gemellus! Jag såg honom springa iväg. Han vill se mig död.
Såja, Lilla Stövel...
Nu är det bra igen.
Hell, Caesar!
Hell Caesars vackra häst, Incitartus.
Hell den högst välborne Incitartus!
Där sitter Gemellus. Håll ett öga på honom.
Hej hopp, farbror.
Jag behöver ett råd. Ska jag utse mig till Roms konung?
Kung? Men det här är väl en republik, eller hur?
Då så, då gör jag mig till republikens konung.
Ni är ju redan större än någon kung, Caesar.
Jag är en gud. Jag blir det i alla fall när jag dör.
Gemellus, pröva en av de här.
- Vad är det för lukt? - Vilken lukt, Caesar?
- Vad har du ätit? - En medicin mot feber.
Har du gett honom medicin mot feber? Ja eller nej!
Nej!
Gemellus, anklagar du din härskare för att vara giftmördare?
- Jag har aldrig anklagat er, Caesar. - Du tog motgift innan du kom hit.
Det är det samma som en anklagelse för förgiftning.
Logiskt, eller hur!
Chaerea, arrestera Gemellus... ...för förräderi.
Vakter, för bort honom!
Som om det fanns ett motgift mot Caesar.
- Varför oroar du dig för honom? - Det är dig jag oroar mig för.
- Han är ett hot mot mig. - Nej. Han är inte ens din arvinge.
Caesonia bär på ditt barn nu.
- Gemellus skall dö! - Din amatör!
Amatör?
De var inte ens förgiftade.
Bra gjort.
Vad ska du göra med henne? Det var högförräderi det hon sa.
Jag bestämmer vad som är förräderi, inte du.
Dansa!
- Dansa? - Ja.
- Din son då? - Visa Incitartus din nya dans.
Min son dansar med dig.
Musik!
Du är vacker... Drusilla. Vacker...
Vi är ensamma, Drusilla.
Han tänker döda mig... döda mig!
- Febern måste gå ner snart. - Om den inte gör det då?
Drusilla, han tänker döda mig.
Drusilla, jag älskar dig.
- Var är min syster? - Hon är på väg.
Här är jag, Lilla Stövel.
- Drusilla, jag är döende. - Inte alls.
- Jag måste skriva mitt testamente. - Prata inte. Sov...
Longinus, jag vill att Longinus kommer.
Ta hästen till hans egen säng.
- Han är ett monster. - Det är inte bra om han dör nu.
Folket älskar honom. Det kan bli krig, uppror, kaos om han dör.
Det ser ut som om han kommer att dö i alla fall.
Ni kallade på mig, Caesar.
Mitt testamente.
Till min älskade Drusilla...
...det romerska imperiet.
Hon får titeln av Augusta.
Mina små stövlar...
Han sover.
Nej, det gör han inte.
Varför blir jag arg på dig? Varför grälar vi alltid?
- Du kan inte rå för det. - Vi ska aldrig gräla mer.
Jo, då...
Låt mig inte dö.
Ni får inte röra honom! Febern är smittsam!
Sov nu... Du är trygg, Drusilla är här.
Jag kan ge mitt liv för att Jupiter skall skona vår älskade kejsare.
Jupiter accepterar ditt offer. - Avrätta honom!
- Febern ger med sig. - Hörde du? Du överlever.
Drusilla säger att jag försummat mitt arbete. Så här är jag.
Er underskrift och ert sigill behövs, herre.
Jag, Caligula Caesar, befaller i senatens och romerska folkets namn.
Jag, Caligula Caesar, befaller i...
...senatens... och det romerska folkets namn.
Jag, Caligula Caesar...
Rom, Rom, Rom... Caesar, Caesar, Caesar...
Jag, Caligula Caesar, befaller i senatens och romerska folkets namn.
- Inte konstigt livet är så trist! - Ja, herre... nej, herre...
Låt oss se om Proculus kan liva upp oss.
Hans fru väntar sitt första barn. Vi vet inte säkert vem fadern är.
Han... eller... Gud.
Gudomlige Caesar, vad har jag gjort? Varför är jag här?
- Förräderi. - Jag har alltid varit lojal mot er.
Det är förräderi. Du är en hederlig man, således en dålig romare.
Alltså en förrädare. Logiskt, inte sant?
Nu måste du dö som Gemellus.
Likt alla som svikit Rom.
Långsamt, mycket långsamt...
Jag vill att han ska känna döden. Känna lukten av döden.
Hur känns det, Proculus? Ser du gudinnan Isis?
Vad säger hon?
Giftorm! Lär av detta.
Jag sa långsamt, din narr!
Vilken tur han hade! Som undslapp mig så lätt.
Longinus, giftorm! Skär av de där och skicka dem till Livia.
Som ett minne av deras stora kärlek.
Caesar befallde att de skulle skäras av!
Sänd resten till Livia.
Ridå!
Barnets huvud har precis trängt fram.
- Lever han? - Ja, Caesar.
Jag skall nu äkta Caesonia.
Modern till min son, Caligula Germanicus!
Ringen, ge mig ringen!
Du är nu hustru, moder och kejsarinna av Rom.
Det är en flicka.
Det är inte en flicka. Hörde du inte Caesar?
Jag hörde Caesars röst, men det gjorde inte din dotter.
- Jag skulle ha väntat, eller hur? - Det blir fler barn.
Gratis förlustelser i en månad och ett guldmynt till varje romare.
För att fira min sons födelse.
Min son... Julia Drusilla!
Det är febern!
Jag är här, din Lilla Stövel.
- Gör något. - Jag gör allt jag kan, Caesar.
Jag svär. Men febern måste ha sitt förlopp.
Isis, rädda henne. Ta mig i stället.
Caesar ber dig, allsmäktiga gudinna!
Ut härifrån!
Ut! Sätt fart!
Allsmäktiga moder...
Jag bad dig... Caesar tiggde och bad!
"Vi, Gajus Caesar Caligula, utlyser en månads landssorg"-
- "för vår älskade syster Drusilla."
"Alla som under denna tid skrattar, badar, äter med sin familj"-
- "eller har samlag, skall dömas till döden."
"Detta är enligt senatens och det romerska folkets vilja."
Mnester återställer det kejserliga huvudet!
Roms slavar!
Folket!
Hären!
Folktribunerna!
Senaten!
Och som den allsmäktige härskaren, kejsaren!
Jag är Drusilla, hans syster!
Låt oss älska igen, broder Mnester.
En fyllbult till.
Har ni hört något om honom?
Enligt en rapport har han rest till Egypten.
Enligt de andra rapporterna då?
Till Grekland. Enligt en annan till Persien.
Till Kartago och enligt ytterligare en till Gallien.
Var tror ni att han finns?
- Han kan vara var som helst. - Nej.
Han är här i Rom. Han prövar oss.
Undan med dig!
Jag finns sen tidernas gryning och jag finns när sista stjärnan släcks.
Fast jag nu har Gajus Caligulas gestalt-
- är jag alla, likväl ingen! Därför är jag...
...en gud.
Jag väntar på senatens enhälliga beslut, Claudius.
Alla de som säger ja, säg ja!
Ja!
Nu är han en gud.
Sorgetiden är slut!
Han är galen!
Roa dig... ...men var rädd om dig.
- Nu börjar det roliga. - Kommer de att bli lika roade?
Jag vet inte. Ska vi fråga dem? - Longinus!
Longinus, min ekonomiske trollkarl.
Vi har en fråga till dig. Vilka är Roms rikaste män?
Vilka?
Svar: Hallickarna.
Fråga nummer två.
Vilka är de liderligaste hyndorna i Rom?
Vilka? Svar: Senatorernas fruar.
En kejserlig bordell är det logiska sättet att balansera statens budget.
Som ni ser, mina damer och herrar, har vi inte sparat på pengarna-
- för att ge er det finaste hullet i vårt rike.
Fem guldmynt!
Bara fem guldmynt för tjugo minuter.
Det är ett fyndpris!
Se på dem, är de inte vackra?
Romarrikets liderligaste kvinnor ställer patriotiskt upp för alla.
För endast fem guldmynt. Ge dem en omgång de aldrig glömmer.
Stig ombord på den kejserliga bordellen med rikets finaste hull!
Bara fem guldmynt för tjugo minuter!
Ett rövarpris, för de flesta damerna är respektabla hustrur.
Senatorernas fruar, horor med fläckfritt rykte.
Jag måste ha en speciell taxa för dig.
Var hälsad! Kom, Flavia!
Förspill inte tiden! De är inte bara vackra.
Likt sina män är de omättliga också.
För bara fem guldmynt får vem som helst äga dem.
Njut likt de som härskar över er. Ta deras fruar.
Bruka och missbruka dem. Gör vad ni vill med dem.
De är era, bara era för endast fem guldmynt.
Håriga bröstvårtor?
Senator Marcellus! Er fru skrämmer iväg kunderna.
Pröva med varma valnötter.
Du där! Håll inte igen. Ju mer du ger, desto mer gillar de det.
Kom och njut av färdigheterna som senatorernas fruar uppövat-
- medan deras män sov i senaten.
Bara fem guldmynt!
Han gör våra hustrur och döttrar till skökor.
Det är därför folket älskar honom.
Longinus, du roar dig inte. Slå dig lös!
- Vad föredrar du? - Allt och inget, Caesar.
Du får inte båda för samma pris.
- Han provocerar dig. - Bara mig?
Han är galen och vet inte vad han gör.
Han vet mycket väl vad han gör.
- Ge honom tillräckligt med rep... - Så hänger han oss alla.
Vi har även några mycket stränga damer här i dag.
Ni kan straffa dem, eller låta dem straffa er.
För bara fem guldmynt får ni bägge delarna!
Kan ni inte sluta intrigera för bara några minuter?
Chaerea, du lär ha smak för småpojkar.
- Inte sant? - Nej, Caesar. Stora pojkar.
- Mina soldater. - Är de beredda?
- Ja, Caesar. - Perfekt!
Vi avseglar mot Britannien!
Vi är bara några timmars marsch från Rom.
Vad är det här för nya galenskaper?
Mars säger att vi skall vinna en stor seger.
- Är vi klara för invasionen? - Ja, Caesar.
- Men... - Men vad då?
- Var är Britannien. - Var? Där!
Javisst, herre. Men det finns ingen fiende.
- Det finns papyrus. - Papyrus, gudomlige Caesar?
Ja, papyrus. Var inte så dum, Chaerea.
Beordra armén att angripa och krossa papyrusen där.
Ja, herre.
Vi måste ha något bevis på att jag besegrat Britannien.
Framåt!
Döda!
Medan ni levde tryggt i Rom riskerade er älskade kejsare livet-
- för att bevara och utvidga imperiet.
Det ryktas att senaten inte tror att jag varit i Britannien.
Men jag besegrade Britannien och det bevisar dessa 100 000 papyrus!
Hell Caligula Caesar! Hell Caligula Erövraren!
Var försiktig. Han är på ett underligt humör.
- De hatar dig nu. - Än sen? Bara de fruktar mig.
De är senatorer och konsuler, betydelsefulla män.
Ändå godkänner de allt jag gör. De måste vara galna.
Jag vet inte hur jag ska kunna provocera dem.
Här kommer bytet från det ärorika fälttåget.
Fisk. Rökt sill och lax.
Ostron och underbara rosa pärlor.
Från Britanniens blå sjöar och glittrande floder.
Vilt från de gröna skogarna och de gyllene dammarna i Britannien.
Fasaner och feta gäss.
Ynkryggar.
Kräk! Jag hatar dem!
Allsmäktige Caesar säger: För att täcka underskottet i statskassan-
- ska alla egendomar konfiskeras från dem som svikit Rom.
Läs upp din lista, Longinus.
Senatorerna Galva, Aponius, Marcellus, Antonius, Cassius...
De har svikit mig. Arrestera dem.
Vakt, arrestera dem!
Allsmäktige Caesar säger: Ät färdigt er middag.
Ät!
Det måste göras snart...
- Se upp för Chaerea. - Varför det?
Tecknen ser inte bra ut. Var på din vakt.
Jag tror han tänker döda mig.
- Vad är så roande, Caesar? - Bara en tanke.
Får jag fråga vilken tanke?
- Konspirerar man mot mig? - Nå, herre... Det är...
Kanske en hemlig komplott.
En komplott är alltid hemlig, annars är det en plan. Logiskt, eller hur?
- Det vet till och med en halvidiot. - Hälften av mig kanske, Caesar.
Det har gått för långt. Gudarna hånas, våra främsta familjer kränks.
- Senaten är maktlös. - Ingen går säker.
- Han är en tyrann. - Det finns bara en lösning.
- Att Caligula dör. - Det kan hända...
Du behöver sova.
Jag får nog finna mig i att leva för evigt.
Det hoppas jag att du gör.
Jag håller på att bli skallig.
- Inte alls. - Du tål visst aldrig sanningen?
Sanningen? Jodå, herre... Gör du det?
Jag behöver få sova.
Jag behöver dig.
- Färdiga? - Säg era repliker, syster Isis.
Länge har jag vandrat i människornas rike-
- i mitt sökande efter dig, broder Osiris.
Jag har blivit mördad och skuren i bitar.
Du fogar samman bitarna och ger mig livet åter med en kyss.
Där rinner vårt blod.
Det spelar ingen roll. Det är bara teater.
- Jag gör bara fel. - Inte så, Caesar.
Min skatt...
Har du varit en snäll flicka?
Är hon inte vacker i min kostym? Hon har mina små stövlar också.
Mina små stövlar...
Lösenord?
- Pung. - Låt det ske!
Lev!
Hell Claudius Caesar!